Dialogue
Ааа, падаща звезда!
Батко, видях още една падаща звезда!
Следващия път си пожелай нещо.
Да си пожелая?
Да. Падащата звезда е светлината, която се промъква, когато Бог разтвори небето.
Ако си пожелаеш нещо, когато видиш падаща звезда, Бог ще те изслуша.
Наистина ли? Имам много желания!
Искам да стана медицинска сестра и да отида в космоса.
Няма смисъл да казваш това на мен.
Трябва да го кажеш на звездата.
О, разбирам.
Ъм.. звезда, звезда...
Аа, видях една!
Ей!
Изключи го вече!
Добре.
Дами и господа, извинявам се за смущаването!
И ти им се извини!
И-Извинете.
Можеш да довършиш това по-късно. Да вървим!
Добре.
Да продължим.
Според анализа на информацията получена от записа,
участъкът с лазерната оптична светлина, най-вероятно предизвикана от метеорния фрагмент,
е 3-17 Сотоканда, област Чиода.
Какво има?
Можеш да го видиш, нали?
За какво говориш?
Не се прави, че не знаеш!
Виждала съм хора в това състояние и преди...
Хора, които губят спокойствието си след като са видели илюзия против своята воля.
Моля те, не се опитвай да се справиш сам.
Можеш да го махнеш от главата си ако говориш за него.
Защо?
Това не е част от работата ти, нали?
Ще ми бъде жалко, ако имаш психически проблеми.
Разбрах мечтите си когато дойдох тук, но аз мога да бъда освободена без да мога да продължа проучванията си.
Е...
Не се тревожи.
Синдиката няма да те изхвърли.
Сигурен ли си?
Не мисля, че е толкова просто.
Синдиката не очаква нищо от теб.
Побързай и излез преди някой да ни види.
Извинете ме.
Направих грешка.
Да...
Какво става?
А, ти ли си.
Просто почиствам, както виждаш.
Защо така внезапно?
Светлината, забелязана по време на разследването онзи ден,
се оказа, свързана с много ценен предмет, произхождащ от Портата.
За жалост, бях включен в екипа, който ще се опита да го възвърне.
Района бе под сериозна охрана след инцидента, който се случи с разузнаващия екип.
Нямам представа как предмета се придвижил до настоящото си местоположение.
Между другото, идваш точно на време.
Мислех си да ти го дам.
Искаш ли го?
Да.
Чудесно. Още нещо, за което да не се тревожа.
Внимание, всички членове на сграда номер 18 от разузнаващия екип,
моля предвижвайте се към изход 7 в Сектор 6.
Дългът ме зове.
А, извинявай, но може ли да те помоля по-късно почистиш това място?
Добре.
Ако се върна и всичко е наред, нека отново да погледаме заедно звездите.
Да, непременно.
Може ли да седна тук?
Да, заповядайте.
Нещо не е наред ли?
Без лоши чувства.
Твоя е вината след като я отблъскваш.
Ъм, за какво говорите?
Няма нужда да се срамуваш.
Нали?
Какво се опитваш да направиш?
Получи ли някаква информация от Кикучи?
Помня, че той първи откри тялото.
Правя каквото мога...
Казах ти да не действаш сама!
Той не е заплаха. Той е само...
Той не е опасен, но човека който го наблюдава е.
Не го ли осъзна?
Тук си, защото искаш да осъществиш мечтите си, нали?
Ако това е вярно, не мисли за нищо друго.
Аз...
Не съм направила каквото си мислиш.
Само си поговорихме.
Спешно! Внимание! Всички учени от 18-та сграда, моля върнете се във вашите лаборатории.
Повтарям, това е Спешно.
Махни се от пътя!
Какво става?
Това е записа, който получихме от разузнаващия екип.
Някой да изпрати подкрепление!
Шефе, има нещо странно в картината.
Буквите са на обратно!
Н-Незнам какво става...
Спри го тук!
Върни.
Точно там. Приближи.
Какво е... това?
Какво по дяволите е станало?
Няма ли да предприемете друго търсене?
Какво ще правите с метеoрния фрагмент?
Ник не успя да го върне.
Като командир на екипа, не мога да си позволя да загубя още някой от изследователите си.
Шефе...
Върнахте ли метеорния фрагмент?
Относно това...
Сигурен съм, че вече знаеш, но това е последния ти шанс.
Не мога да убеждавам повече подчинените на шефа, дори и с моята репутация.
Ник.
Ей.
Добре ли се чувствате вече?
Горе-долу.
Сигурно е било трудно.
Реших да напусна.
Шефа вече преговаря с Пандора.
Какво ще правите след като напуснете?
По-рано е от колкото очаквах, но мисля да се върна в НАСА.
Само 1/5 е от първоначалното състояние, но технически все още съществува.
Нямаме си и понятие какво се опитва да каже.
Обещанието, да наблюдаваме звездите, ще трябва да почака докато напусна това място.
Когато това стане, поканете и сестра си.
Да, добре.
Откакто се срещнахме, никога не съм те мислил за някой непознат.
Все едно виждах в теб различна част от себе си.
Радвам се, че се срещнахме.
Има ли нещо, Мина?
Защо прибегна към толкова очевиден метод?
Не разбирам...
Защо Ник е единствения, който оцеля?
Проверих всички видео касети,
но той не се появява на нито една.
Ник липсва на всичките.
И обувките на всички от екипа бяха обърнати на обратно.
Този инцидент не е предизвикан от Портата...
Вероятно...
той го е сторил.
Да.
Откога работите заедно?
Някога смятала ли си, че е контрактор?
Никога.
След като срещнах теб, вече не съм сигурна.
Ти си по-мил от другите,
затова не искам да пострадаш.
Не знам защо действам по този начин или казвам тези неща.
Никога не съм имала други интереси освен изследванията.
Дори и след като те срещнах...
Стига толкова.
Там ли е метеорния фрагмент?
Бавно се обърни и сложи ръцете си на ключалката.
По дяволите!
Ли!
Защо си тук?
Видя какво направих.
Нормално е да изглежда подозрително,
но трябва да ми вярваш.
Това е метеорния фрагмент.
Бях нает от ЦРУ.
Беше ми наредено да върна предмета в Портата, за да получа място в НАСА.
Не харесвам тези, които ми дават заповедите.
Данните от разследванията се пращат на горнитe отдели и никога не се дискутират с други.
Дори не знам какво разследват другите екипи.
Сега няма да успея да реализирам мечтите си.
Няма да мога да върна небето или отведа сестра си в космоса.
Звучи ексцентрично, нали?
За жалост, това е истината.
Исках да вярваш в мечтите ми.
Преди много време видях същото.
Контрактори, които станаха толкова могъщи, че не можеха да контролират уменията си и започнаха да се избиват взаимно.
Всичко, което каза беше лъжа.
Това няма да върне старото небе.
Мечтите, за които говориш, сестра ти, всичко...
Все пак контракторите не могат да мечтаят...
Кой си ти?
Защо уменията ми нямат ефект?
Дори имаме еднакви умения.
Ти и аз сме почти идентични.
Контракторите не мечтаят...
Вярно, може и да съм имал и такива мисли.
Затова ти повярвах.
Мислех, че ще можеш да разбереш мечтите ми.
На края, аз бях достатъчно глупав, за да ти се доверя.
От всички, точно теб не исках да въвлека в това.
Не може да бъде...
Ли, звездите!
Ти ми повярва все пак.
Не мога да те чуя.
Иин...
Иди до изход 7 в сграда номер 3, Хей.
Приготовленията за твоето напускане са готови.
Знаеше за всичко, нали?
Дори знаеше, че Ник е виновен.
Да, знаех.
Тогава защо не се погрижи за него по-рано?
Трябваше да го видя с очите си... силата на метеорния фрагмент.
Какво ще стане с нея?
Обикновения й живот няма да се промени.
Тя намери каквото беше изгубила и завърши отплатата си?
Това е.
Дори Хуанг каза, че трябва да си починеш малко.
Кажи...
Мислиш ли, че истинското звездно небе ще се върне някой ден?
Можеш да върнеш това, което си загубил, само отвъд Портата.
Е, това сигурно е слух.
О, това е онази черна котка!
По дяволите!
Чакай, тъпа котка!
Благодаря.
Сиянието на луната показва далечното минало,
топлината на младостта.
Това щастливо чувство в спомените ми е недостижим образ.
Мелодиите отекват до замъглените, сиви очи,
но няма душа, която да ги възприеме.
Всичко изчезва заедно с лунната светлина.
И душата започва да се скита.
13-ти епизод: Сърцето ми не се люлее заедно с водата в сребърната нощ(Първа част)